Hvad? Jeg tror, at hun tog min tegnebog. Hallo!
Tyv! Stop! Stands hende!
Kom nu, Tom, så dårlig var den ikke.
– Ikke? Det var noget barnagtigt ævl. – De spillede godt. Musikken var god.
– Hvad siger du, Bruce? – Beklager, jeg er enig med far.
– Den var lidt åndssvag. – Lidt åndssvag?
– Den var total åndssvag. – I er så ...
– Godaften, folkens. – Rolig, Bruce.
– Giv mig jeres penge. – Intet problem.
Vi samarbejder.
Halskæden.
Det er okay.
Rolig nu.
Mor?
Far!
– Sæt dig! Bliv der. – Rør ikke mit ansigt.
Hold kæft.
– Jeg skal bruge mine piller. – Drøm videre.
– Kom nu. Hvor er mine piller? – Tilbage. Kom så.
Hvor er mine piller?
– Jeg bad dig om pillerne, kælling. – Skyd ikke.
Skyd ikke. Jeg klarer det.
Skyd ikke. Vent.
Rolig.
Sir, se på mig, ikke på dem.
Mit navn er Jim Gordon. Hvad er dit?
– Jeg skal bruge mine piller. – Okay. Det skal nok gå.
Se på mig. Jeg har dine piller her.
Vil du have nogle piller? Værsgo, her har du nogle piller.
De er ikke mine piller.
Beklager, at jeg snerrede ad jer, venner.
– Giv ham nogle! – Hov, slap nu lige af.
– Hvad laver du? Vi kunne skyde. – Han røg ned, ikke?
Du udsætter dig selv for fare. Skyd svinet næste gang.
Skyder jeg, begynder alle at skyde.
Når nogen tager en betjents pistol, skyder man ham.
Bullock og Gordon. Dobbeltmord i teaterkvarteret.
– Kom nu. Min vagt er næsten ovre. – Ja, næsten.
Selveste Harvey Bullock. Ondskaben sover aldrig.
Tannenbaum, du ser frisk ud. Min nye partner, James.
Jeg er først lige ankommet. Mand, kvinde, skuddrab.
Knægten så det hele. Staklen er helt mundlam.
Jeg hedder James Gordon. Jeg er kriminalassistent.
Hvad hedder du?
Okay. Du behøver ikke at sige noget.
T, gør mig en tjeneste. Du har ikke set mig.
– Du står her. Hvad er problemet? – Det er Thomas og Martha Wayne.
Specialenheden ville elske at tage sagen.
Men de er her ikke. Og din partner taler med vidnet.
Så nu er det din sag.
Bruce.
Jeg hedder Bruce Wayne.
Kan du fortælle mig, hvad der skete, Bruce?
Da jeg var på din alder, ramte en spiritusbilist vores bil.
Han dræbte min far. Jeg sad ved hans side.
Jeg ved, hvordan du har det.
Jeg lover dig, at uanset hvor mørk og skræmmende verden virker –
– så vender lyset tilbage.
Lyset vender tilbage, Bruce.
Vi var lige kommet ud af biografen.
Vi gik gennem gyden for at praje en taxa.
En mand kom ud af skyggerne. Han var høj og havde en sort maske.
Han var iført en hat, handsker og skinnende sko.
Han tog min fars tegnebog og min mors halskæde.
Og så skød han dem uden nogen grund.
Jeg burde have gjort noget! Men jeg var for bange.
Der var intet, du kunne have gjort for at forhindre det.
Men du kan gøre noget nu.
Du kan være stærk.
Vær stærk.
Jeg lover dig at finde manden, der gjorde dette.
Hør. Hvem pokker er det?
– James Gordon. – Alfred Pennyworth.
Vi vil finde den skyldige, sir.
– Du er ny, ikke? – Det kunne man godt sige.
Held og lykke, kammerat.
Kom med. Kig ikke.
Hold hovedet højt. Kig ligeud. Lad dem ikke se dig græde.
Bør vi ikke være der, når de flytter ofrene?
Gør mig en tjeneste, vigtigper. Tal ikke med vidner uden at spørge.
– Hvad er dit problem? – Dette, soldat.
– Du har smidt os i lort til halsen. – Hvorledes?
– Kender du Thomas og Martha Wayne? – Ja, fra Wayne–fonden.
To af de rigeste personer i Gotham. Presset på opklaringen bliver enormt.
– Så lad os opklare sagen. – Det er et tilfældigt gaderøveri.
Gerningsmanden kan være hvem som helst.
Åh for pokker.
Minsandten om det ikke er Montoya og Allen fra specialenheden.
Dette er min nye partner, Jim Gordon.
– Hej, Harvey. – Du har Wayne–sagen. Skrækkeligt.
– Nogle spor? – Jeg er lige begyndt.
Lad mig være direkte. Ønsker du, at vi tager sagen?
– Nej, det er ... – Klap i.
Hvorfor vil I have sagen? Har I et spor?
– Nej, vi behøver bare presseomtalen. – Jeg ved nu ikke.
Kom nu. Sagen skræmmer dig. Gør det rette for én gangs skyld
For én gangs skyld?
Hvor får du den frækhed fra? Rend mig.
Som du vil. Vi ville bare være kollegiale.
Jeg gav jer næsten sagen. Men I kunne ikke dy jer, vel?
I måtte bare være respektløse.
Okay, Harvey. Hold dig skarp. Og held og lykke.
Frelste, selvgode vagabondelskere.
De bagtaler os altid. Som om de er engle.
Som borgmester sværger jeg, at de skyldige vil blive fanget –
– og modtage den hårdeste straf. Det sværger jeg.
Og så ovenpå kriminalitetsbølgen.
Tag alle de mænd, du skal bruge, og luk sagen.
Javel, inspektør. Jim, kan vi få et øjeblik?
Inspektør.
Svaret er nej.
– Du hænger på mig, ikke? – Ja.
Hun sagde, at du er en krigshelt, og at din far var en vigtig anklager.
Jeg skal holde mund og makke ret.
Du har forbindelser. Gør mig en tjeneste. Bliv forflyttet.
Beklager, det er her, det sker. Du må vænne dig til mig.
Jim, du virker som en god fyr.
Men dette er ikke en by og et job for de gode.
– Forstår du mig? – Nej.
Og det er dit problem.
Du er en kyniker. En sjusket, lastefuld kyniker.
Du har nok ret.
Okay, soldat.
Lad os jage nogle voldsmænd.
Lastefuld.
Hallo.
Hvordan går det?
– Gæt, hvad dette er. – Sig det, Ed.
Jeg kan finde gåder i bladene.
En .45–kalibers kugle af kobbernikkel på 18 gram.
– Fra Thomas Waynes brystkasse. – De koster 6 $.
– Hvilken pistol ... – Nej. Bare fortæl det.
– Pistolen er ikke i vores database. – Hvad har du ellers?
– Hvad er intetsteds men overalt? – Intet.
Du bør opsøge hjælp, Nygma. Lad os smutte.
Så fyren går i skinnende sko og bruger dyr ammunition.
Ingen på gaden kender ham. Han er nok ikke fra gaden.
Så han gør det for morskabens skyld?
Hvem foregiver at være en gaderøver? En lejemorder –
– eller nogen, der søger hævn.
– Og hvordan fandt han dem der? – Et godt spørgsmål.
Essen gav os to døgn. Så skal vi tale med Fish Mooney.
– Carmine Falcones lakaj? – Ja. Området er hendes.
Hun kender til alt, der foregår.
Fortæl Fish, at jeg er her.
Jeg holder stadig af dig. Men du holder næppe af mig længere.
Jeg holder af dig.
– Hvor er mine penge så? – Jeg skal nok skaffe dem.
Knægt. Lader du mit hår blive kruset, vil du fortryde det.
Kriminalassistent Bullock er her.
Lad ham holde varmen.
– Hør, Oswald. Vil du have en tur? – Må jeg?
– Bare slå dig løs, knægt. – Tak, hr. Gilzean.
– Harvey. – Fish.
Hvor har du været?
Hvor har jeg ikke været?
– Hvem er din ven? – Kriminalassistent Jim Gordon, frue.
Du er da kølig som et glas mælk.
– Frue, var det skrig, vi hørte? – Ja, mine drenge ser en skrækfilm.
– Er det sandt? – Nej.
En af mine ansatte har stjålet fra mig. Så vi giver ham tæsk.
Rolig, junior. Fish får lidt slæk. Hendes ansatte må irettesættes.
– Nå, er det et venskabeligt visit? – Desværre ikke.
– Det gælder Wayne–mordene. – En skrækkelig sag.
Hvis du er bekymret, kan du jo se, om nogen vil anmelde noget.
– Hvis det er i orden med dig. – Mit hjem er dit hjem.
– Rolig nu. – Ja, slap af, pingvin.
– Du ved, at jeg ikke vil kaldes det. – Åh, jeg ryster.
Hvordan står det til her?
– Hvem er du? – James Gordon, Gothams politi.
Du kom med Harvey. En fornøjelse. Butch Gilzean.
– Smid boldtræet. – Åh, kom nu.
Oswald og Raoul morede sig bare lidt, ikke?
– Det var bare for sjov. – Intet problem. Vi morer os.
Er du ny? Kan du lide Gotham indtil videre?
Den er fin.
Vi ses.
Hej. Er alt vel deromme?
Det er altid rart at se dig, Harvey.
Se lige dig i dit smarte jakkesæt.
Det glæder mig, at du ikke skal gå med den fjollede uniform længere.
– Du sagde, at den var pæn. – Jeg løj.
Er du klar?
Barbara, jeg er udmattet. Skal vi virkelig af sted?
Nej. Selvfølgelig ikke.
– Tak. – Du skylder mig en.
– Nå. Fortæl. – Vi sidder fast i Wayne–sagen.
Jeg har ikke gjort, som jeg lovede Bruce Wayne.
– Men det kommer du til. – Det ved jeg nu ikke.
– Måske er jeg ude på dybt vand. – Jeg tvivler på, at det er sandt.
Men selv hvis det er tilfældet, så kan du jo svømme, ikke?
– Jo, det kan jeg. – Så svøm.
Jeg må svømme. Du har ret.
– Er du sulten? – Nej. Jeg spiste nogle hotdogs.
Når jeg bliver fru Gordon, og du flytter ind her –
– sætter jeg dig på en sund diæt.
Jeg har et spor. Mød mig på 4th og Grundy om en time.
Jeg kommer.
Hej.
– Er du okay? – Jeg skal bare have nogle drinks.
En af Fish Mooneys hælere fik tilbudt en antik perlehalskæde –
– med guldmontering og knækket kæde.
– Som den, Martha Wayne havde på. – Fyren hedder Mario Pepper.
En gadetyv, der er dømt for røveri, voldtægt, afpresning og narkosalg.
En flink fyr.
– Hej. Hvad hedder du? – Ivy.
– Ivy. Er din far hjemme? – I vil ikke tale med far.
Hvorfor ikke, Ivy?
– Han er led. – Hør, hvem er det?
Mario Pepper. Vi må tale med dig.
– Jeg har intet gjort. – Så bliver det en behagelig snak.
– Hvor var du i lørdags kl. 21.30? – Herhjemme.
– Hos min familie. – Ja. Han var her.
– Vækker ordet perlehalskæde minder? – Nej.
Så har du nok intet imod, at vi ser os omkring.
– Har I en kendelse? – Du er prøveløsladt.
Begrundet mistanke er tilstrækkelig.
Stop! Ellers skyder jeg!
Flyt jer!
Tak.
Sikkert? Det var nødvendigt.
Vi fik ham.
HEROISKE BETJENTE DRÆBER WAYNE–MORDER
Mario Pepper blev gjort til syndebuk af Fish Mooney og politiet.
Jeg så Fish Mooney med Martha Waynes halskæde.
Hun talte om at anbringe den i Peppers hjem med noget narko.
Det var kort tid efter, at hun mødtes med Bullock og Gordon.
Mooney arbejder for Carmine Falcone.
– Stod han bag mordene? – Jeg siger bare, hvad jeg så.
– Hvorfor sladre om din chef? – Jeg må tilstå, at ...
– Det skylder vi den stakkels dreng. – Nej. Du vil have Fish af vejen.
Det er irrelevant. Jeg har gjort min borgerpligt.
I må have en god dag.
Du holdt dit løfte. Tak.
Jeg beklager, at sagen ikke kom for retten.
Det er okay.
– Renee. Det er længe siden. – Ja.
Jeg beklager, at jeg kommer uanmeldt.
– Hvordan har du haft det? – Jeg har det godt.
– Og dig? – Alt vel.
Du har et kunstgalleri nu, ikke? Det er sejt.
– Og jeg er forlovet. – Det er derfor, at jeg kom.
Politiafdelingen gav Pepper skylden for mordet på Wayne–parret.
– Hvad? – De dræbte en uskyldig.
– Siger du, at James var involveret? – Ja.
– Hvilke beviser har du? – De er fortrolige.
James Gordon er ikke en god fyr. Du fortjener bedre.
James er den mest retskafne mand, jeg kender. Han kunne ikke gøre det.
– Er du sikker på det? – Ja. Jeg kender ham.
– Og kender han dig? – Gør ikke dette.
Som jeg kender dig?
Værsgo.
Barbara. Hvad er der galt?
Brugte du Mario Pepper som syndebuk?
– Nej. – Jeg vidste det.
– Hvem har sagt det? – Det er ligegyldigt.
– Men hvem sagde det? – Ingen.
Jeg kan se, når du lyver.
Montoya!
– Hvilke beviser har du? – Barbara skulle ikke vide besked.
– Vi er bekendte. – Hvilke beviser har du?
Det får du at se, når vi slæber dig og dine korrupte venner i retten.
Bare rolig. Var Pepper uskyldig, finder jeg ud af det.
Hør, har vi problemer her, Gordon?
I to skal holde jer langt fra mig.
– Fru Pepper. – Gå.
Frue. Var din mand uskyldig, bør du tale med mig.
Begik han ikke mordene, hvorfor havde han så smykket?
– Fordi I skiderikker anbragte det. – Skiderikker.
Hvorfor skulle politiet have smykket? Vi dræbte dem ikke.
Det påstår du. Min mand havde sine dæmoner, men han var ingen morder.
– Må jeg se hans sko? – Hans sko?
– Er det dem alle? – Ja.
Pokkers.
Syndebuk? Du var der selv. Gjorde vi det?
Nogen kunne have anbragt smykket der. Måske Fish Mooney.
– Hvorfor? – For at dække over den sande morder.
Mooney arbejder for Falcone. Måske fik han Wayne–parret dræbt.
Hør, vent nu lige. Hvor har du overhovedet den vanvittige tanke fra?
– Montoya fra MCU. – Den pilleædende, tossede tøs?
Hvilke beviser har hun? Hun har ingen. Så havde de brugt dem.
Pepper brugte ikke skinnende sko. Han ejede ikke engang nogen.
Skinnende sko! Du godeste. Prøv lige at overveje den tanke –
– at Pepper var uskyldig. Jeg dræbte ham.
Vi dræbte ham.
Vi ville i bedste fald miste vores job.
Sagen er lukket. Glem det.
– Selv hvis morderne er derude? – Ja.
Det er farlige ting, du roder op i.
Lyt til mig for én gangs skyld, Jim. Glem det.
– Betjent Gordon. – Sig, at jeg er her.
– Må jeg spørge til dit ærinde? – Nej.
James Gordon. Hvor skønt.
Den dag, jeg mødte dig, gik jeg udenfor.
Hvad talte du og Harvey om imens?
Burde du ikke spørge Harvey? Han er din partner.
– Jeg frygter, at han lyver. – Det vil han måske.
Og du tror, at jeg vil tale sandt?
Det gjorde du netop.
James, vent.
Du har en smule fare i dit øje.
– Hvad mon du vil stille op med det? – Du må vente og se.
Jeg hader overraskelser.
Kriminalassistent Bullock.
– Miss Kean. – James gik en tur i aftes.
Men han kom ikke hjem. Har du hørt noget? Jeg er bekymret.
Han er på en overvågningsmission. Hans telefon er nok bare slukket.
– Okay, det er en lettelse. Tak. – Det var så lidt.
Vent! Vent!
Hold mund.
– Hvad laver du? – Vinklen er bedre herovre.
– Er du nu instruktør? – Drop det. Jeg siger det bare.
– Hallo, Butch! – Harvey.
– Hvem sagde, at vi var her? – Alle ved, at I løser problemer her.
– Det er min partner. – Tidligere partner.
Lad mig tale med Fish.
Jeg frygter ikke døden, men jeg frygter at dø.
Jeg vil dø, som min far døde. Fredeligt, i søvne.
Modsat hans skrigende, skrækslagne passagerer.
Bullock dukkede op. Han vil tale med dig.
Et øjeblik. Du klarer dig fint.
– Fish. – Ja.
Vær nu ikke sådan. Hør, du må lade knægten gå.
– Hvor længe har vi været venner? – Længe. Indtil i dag.
Jeg gjorde jer en tjeneste, og nu får jeg ballade på grund af din dumhed.
Glem knægten. Specialenheden er efter ham og nu også efter dig.
– Hvordan fandt de frem til mig? – Som altid. Nogen sladrede vel.
– Ikke en af mine mænd. – Det siger de alle.
– Sandt. – Hør, du må lade knægten slippe.
Ellers må jeg komme efter dig.
Det ønsker jeg ikke, men hvordan vil det ellers se ud?
Okay.
– Men lov mig, at du får styr på ham. – Det lover jeg.
Giv mig Butch, tak.
Skiderikken truede mig. Klyng ham op med sin partner.
Det er forstået.
– Hej, hvordan går det? – Fint. Vi tager hjem.
De herrer, jeg er glad for ...
Betjente.
Gud velsigne sig.
Vil du være sød og massere mine fødder?
Giv mig et øjeblik, skat, jeg har ikke glemt dig. Du er sjov.
Denne amatørisme er et godt tegn. Der var disciplin førhen.
Falcone er blevet gammel og blød. Tiden er inde. Nogen må tage over.
– Og hvorfor ikke mig? – Ja, hvorfor ikke.
Og du er som en søn for mig.
– Ved du det, Oswald? – Det føler jeg også.
Og det er det, jeg ikke forstår.
Efter alt, jeg har gjort –
– og lige som jeg er ved at udrette store ting, forråder du mig.
– Hvorfor forråder du din mor? – Jeg ved ikke, hvad du mener.
Det var dig.
Du sladrede til MCU. Ved du, hvordan jeg ved besked?
Ingen andre end dig så mig med perlerne. Der var ikke andre.
Det var Gilzean. Han er stikkeren.
– Nej. Gilzean er loyal. – Det er jeg også.
Jeg ville skære en åre op, hvis det var dit ønske.
Værsgo. Skær en op.
Jeg mente det i overført forstand.
Bevis det. Bevis din loyalitet.
Min lille pingvin.
Jeg beder dig, miss Mooney! Lad være.
Du knuste mit hjerte!
– Hvordan går det? – Jeg har haft det bedre.
– Tak, fordi du ville hjælpe. – Jeg fortryder det nu.
– Hør, Butch! – Hold mund.
Stod det til mig, fik du en kugle og en anstændig begravelse.
Men Fish foretrækker tingene på sin måde.
Hallo, Frankie! Så er det nu.
Åh gud.
– Don Falcone. – Tilgiv mig.
Jeg har glemt din navn. Ellers også kendte jeg det aldrig.
– Gilzean, sir. – Gilzean.
Fortæl miss Mooney, at hun er for ubesindig.
Vil hun dræbe betjente, må hun bede om tilladelse.
Sir.
Der findes regler.
Skær dem ned.
Nemlig, der findes regler!
Det er godt endelig at møde dig, James.
Jeg kendte din far. Han var den bedste anklager, byen har haft.
Vi havde en gensidig forståelse.
– Vi havde respekt. Endda venskab. – Venskab?
Tro mig. Det er den eneste grund til, at du er i live.
Blod lyver ikke. Når du går herfra, vil du gøre det rette.
Det vil jeg. Jeg vil fortælle, hvad jeg ved.
– Og hvad er det? – Du ejer politiet. Og borgmesteren.
Jeg mente, du fik Wayne–parret dræbt. Men så lod du mig ikke gå, vel?
Men omvendt, hvordan fik Fish Mooney fat på Martha Waynes halskæde?
– En kopi? – Ja.
Men fik du dem ikke dræbt, hvorfor så lade Pepper tage faldet?
Eller dækker du over en anden?
Hvem ved, hvem der dræbte dem? Et eller andet udskud.
Vi behøvede en syndebuk.
Pepper blev ofret, så borgerne kunne se retfærdigheden blive udøvet.
– Så de kan føle sig sikre. – Og det betyder alverden for dig.
Selvfølgelig. Jeg er en forretningsmand.
Man kan ikke have organiseret kriminalitet uden lov og orden.
Jeg elsker denne by. Og den har kurs mod helvede.
Jeg lader det ikke ske uden en kamp.
Du skildrer det forbryderiske liv yderst nobelt.
Du er stædig, James, ligesom din far. Vær ikke frelst. Vær ikke arrogant.
– Skal jeg fortie det hele? – Gotham balancerer på kanten.
Hvad tror du, at der ville ske, hvis du væltede borgmesteren og politiet?
Ville det hjælpe på tingene?
In bocca al lupo.
– Hør, Jim. – Jeg lytter.
Jeg var ikke ærlig. Men du var ikke klar til sandheden.
Du sagde intet, fordi du skammede dig.
Hvorfor stopper vi her?
– Jeg beder dig! – Hold kæft!
Tåben her sladrede til Montoya.
Falcone ønsker, at du giver ham en kugle i hovedet.
Så ved alle, at du følger reglerne.
– Og hvis jeg nægter? – Så skal jeg dræbe dig. Og ham med.
Sagen er, at jeg kan lide dig. Måske kan jeg ikke, men jeg må prøve.
For ellers vil andre finde dig. Og så kommer de efter mig og Barbara.
– Måske har du talt over dig. – Hun ved intet.
Tror du, at det rager Falcone? Du har dræbt folk før.
– I krig! – Vi er i krig mod stoddere som ham!
I krig må man gøre skrækkelige ting.
Så vil du gøre dette, eller vil du dø og få din kæreste dræbt?
Jeg er måske lastefuld. Men det er ikke en svær afgørelse.
Gå.
Jeg beder Dem, hr. Gordon. Lad mig leve. Jeg vil gøre alt.
Hør her. Der vil udbryde krig. En frygtelig krig.
Falcone mister grebet. Rivalerne er sultne.
Kaos vil udbryde. Blod vil flyde i gaderne.
Jeg kan se det komme! Jeg er snu, og jeg kan hjælpe dig.
– Jeg kan være din spion. – Hold kæft!
Vend dig om.
For Guds skyld, udvis nåde.
Vend aldrig tilbage til Gotham.
Sådan, knægt.
Gode gud, James. Jeg har været så bekymret.
Hvad er der hændt dig?
Hallo! Hr. Bruce, få din forbandede bagdel ned derfra!
Hvor ofte skal jeg sige det?
– Hvorfor går du derop? – Jeg lærer at overvinde frygt.
Man behøver ikke overvinde frygt. Frygt viser en, hvor kanten er.
– Frygt er en god ting. – Tror du ikke, at jeg har sagt det?
– Dit besøg har vel et formål. – Ja.
Mario Pepper dræbte ikke dine forældre.
Han blev brugt som syndebuk af politiet og af mafiaen.
Vi dræbte en uskyldig mand.
– Okay. Hvem var det så? – Det ved jeg ikke.
Aha. Fortrinlig indsats, kammerat.
Jeg er ked af det.
Vær ikke det.
Det glæder mig, at han stadig lever.
Jeg ønsker at se ham igen.
Jeg beder dig om at give mig en chance til.
Jeg vil finde morderen og motivet. Og jeg vil rydde op i politistyrken.
Men jeg kan kun gøre det indefra.
Så jeg beder dig om at forblive tavs om alt dette.
Afgørelsen er din.
– Det er meget belejligt, ikke? – Alfred!
Tak.
Tekster: Jakob Mølbjerg www.sdimedia.com